Vissa kockar kallar dem turturduvor-
- en passande rätt för en romantisk kväll.
Rätt tillagade, är de skira som smör.
De kan stekas, fyllas med vildris eller korn.
De kan halstras, pocheras, grillas eller till och med bräseras.
Men en överkokt vaktel är en kardinalsynd.
Perfekt tillagad, måste den vara en gnutta rosa på bröstet.
Men vakteln måste vara köttig, annars blir den lätt för torr.
Jag serverar dem helst stekta.
Det gör att smaken blir kraftigare, mer robust.
Tryffelravioli och vildsvamp passar utsökt bra som sidorätt.
Man kan även tillaga dem i en grisblåsa med madeira och konjak.
Blåsan ser till att skydda vakteln, håller den fuktig.
Den kan serveras med en sås av timjan, vårlök...
...karamelliserad schalottenlök, tryfflar.
Tryfflar passar till nästan all vaktel-
- eftersom de förhöjer den utsökta smaken...
- Hur är det? - Det är bra. Fortsätt, du.
De förhöjer vaktelns utsökta smak.
Men det måste vara dyr tryffel.
Annars kan man lika gärna glömma det.
Som förrätt föreslår jag...
Kan vi byta samtalsämne en stund? Varför kommer du hit varje vecka?
Min chef hotar mig med sparken annars.
Varför tycker hon att du behöver terapi?
- Varför? - Vet du vad?
Jag har ingen aning.
Två smakmenyer. Förbered två amuse-bouche.
Leah, en vaktel och en sjötunga till bord nio.
Jag väntar på oxfiléerna. Var är de nånstans?
Terrin, carpaccio.
Ursäkta. Hal Reeves säger att lammet slår alla rekord.
Jaså? Och vad vet han om det?
- Kate, Petersons vill berömma dig. - Berömda kockar hör hemma i köket.
Hälsa åtminstone. De tillhör mina bästa kunder.
Inte för länge. De blir...
Nej, de blir torra. Jag är seg.
- Jag vill se över nästa veckas meny. - Sen. Okej?
Du kan trolla, Kate. Min man hyllar dig ständigt.
Jag blir nästan svartsjuk.
Jag dyrkar den som kan överraska min gom.
- Det är ett nöje att laga mat till er. - Vi ses väl nästa vecka?
Adjö.
Trevligt att träffas.
- Den är inte ordentligt tillagad. - Vad gäller det?
Jag förmodar att ni är kocken. Jag vill visa er en sak.
Min frus foie gras är lite rå.
- Ursäkta? - Jag bjuder på en ny förrätt.
- Min foie gras är perfekt. - De bästa kan misslyckas, raring.
Den är exakt "comme il faut".
- Vad ska det betyda? - "Som den ska vara."
60 grader i ugnen, 27-gradigt vatten i exakt 25 minuter.
- Och perfekt rosa, raring. - Det räcker. Vi går nån annanstans.
Kom.
Får jag föreslå Vinnies korvkiosk på hörnan?
Du kan inte ställa till med en scen varje gång nån klagar på maten.
- Snälla du, han är en barbar. - En kund. Klagar han, så har han rätt.
- Foie gras är djurplågeri. - Leah!
Vore du inte en av stans bästa köksmästare, fick du sparken.
En av de bästa? Vad ska det betyda?
Hon vill nog bara reta mig.
Hon vill bara reta mig.
- Eller hur? - Visst, köksmästaren.
Mejllåda ett. Du har inga meddelanden.
Hej på dig. Jag har fin hummer från Maine.
För liten. Testa den här.
Leverera dem halv tre, och skicka de magra till La Fontaine!
Kate! Vem är din bästa vän?
- Har du den? - Bad du mig?
Blå tegelabborre? Nämen, Bob!
Bara till dig.
Vacker blå tegelabborre. Metad.
- Den är jättefin. - Ge mig en puss. En puss.
- Varför fick inte jag nån puss? - Varför? Du har ju inte varorna.
Jag ser ingen tegelabborre!
- Hallå? - Det är jag.
Vi borde vara framme nio.
- Då ser jag till att vara hemma. - Bra.
Du läser förstås recept.
Fåna dig inte. Jag har andra intressen.
Nämn ett!
- Hur är Zoe? - Underbar.
Hon har förändrats så sen sist.
- Visst? - Jag vet inte.
- Vad vill ni ha till middag? - Vi tar en pizza eller nåt.
Absolut inte. Vad gillar Zoe nuförtiden?
Hon äter allt. Hon är en dammsugare.
Jag ringer lite senare. - Säg hej då till moster Kate.
- Hej då, moster Kate! - Hej då.
- Kom du nyss hem? - Jag glömde en sak.
- Hur mår du? - Bra.
Jobbar du i kväll? Jag vet en thaikrog...
Ja, jag jobbar ett tag, sen kommer min syster med sin flicka.
Så lätt ger jag mig inte. En vacker dag ska jag bjuda ut dig.
Sean, du ska veta att jag inte brukar göra sånt.
Som att äta middag? Vad sägs om frukost, då?
Du är min granne. Jag brukar som regel inte gå ut med grannar.
Du har många regler.
- Sa du inte att du hade glömt nåt? - Just det. Tack.
Vad är det för fel med regler?
Jag är inte kontrollerande, men vill att saker görs exakt rätt.
Därför brukar jag göra allt själv.
Har du nån aning om hur svårt det är att samordna 40 rätter?
Du gillar musslor, hoppas jag.
Du skulle ju inte laga mat åt mig igen.
Det gjorde jag inte. Jag testar bara några idéer.
Vem skulle annars äta det?
Vi ska testa nåt nytt.
Jag ska ställa några frågor, som du får svara på.
När hade du ett förhållande med nån senast?
- Är inte det lite väl personligt? - Detta är ju terapi.
Hur länge sen?
Jag vet inte. Tre år sen, kanske fyra.
- Vem gjorde slut? - Jag. Han blev för krävande.
- Hur då? - Om du absolut måste veta...
Efter två år ville han flytta ihop. Smakade du på saffransåsen?
Vad är det för fel med att flytta ihop?
Han bad mig säga upp min lägenhet. Varför skulle jag göra det?
Jag flyttar, vi flyttar ihop, han gör slut, och vad gör jag då?
Herregud!
Såsen...
Den är underbart god!
- Var är min hummer till bord 12? - Klar.
Jag gör inga bondage-filmer. Världen kryllar av pervon.
Karln vid bord 10 är värst. En ny bimbo varje vecka.
Stirrar han på mina tuttar en gång till, får han ångra sig.
- Se för fan upp, Carlos! - Skärp er nu!
Två humrar, snabbt!
- Förlåt. - Gör inte om det.
Nu får ni slut på hummer i kväll.
Vi får inte slut på nåt. Drick vatten.
- Du är redan mamma. - Jag måste ju öva medan jag kan.
Tack.
Kan nån svara?
Är det min syster, så är det nio som gäller.
- Till dig. - Ta ett meddelande.
Det är bäst att du tar det.
Hallå? Ja, det är jag.
Ms Armstrong? Dr Burton. Vi talades vid på telefon.
Det är ingen fara med Zoe. Hon kommer att bli bra.
- Har nån berättat det för henne? - Vi tyckte en släkting bör göra det.
- Var kan vi få tag på hennes far? - Han har aldrig varit...
- Jag vet inte ens vad han heter. - Dr Burton till akuten.
Jag är hemskt ledsen.
Jag tittar snart till henne.
Hej, Zoe.
Var är mamma?
Är hon död?
Det är hon, eller hur?
Ja.
Du har ett nytt meddelande.
- Hej, det är jag! - Och jag!
Vi blir sena. Det är mycket trafik, men vi kommer. Hej då!
Slut på meddelanden.
Här är en underbar Dolcetto 2002. Vet ni var den tillverkas?
- Piedmont? - Södra Australien.
Hittar Kate ingen ersättare åt mig, får jag föda bakom spisen.
Då får vi hälsovårdsnämnden på oss.
Titta på färgen. Den är helt underbar, och det kan...
Ge mig tre ord, som beskriver vinet. Tre ord.
- Vad sysslar du med, Kate? - Vad menar du?
- Skulle du inte ta ledigt några dar? - Nej.
- Är det säkert, det? - Ja.
En anka, två blodiga biffar och en lammbit.
Jag väntar fortfarande på oxfiléerna. Hämta!
En vaktel och en sjötunga till bord nio. Sätt fart!
- Terrin, carpaccio. - Carlos, fler pannor!
- Fem minuter till på hummern. - Till bord 13.
En till biff.
Två ankbröst, två lamm. Sätt fart! Var är maten? Gästerna väntar!
Kära Kate, babyn är bedårande.
Jag har döpt henne till Zoe, som betyder "liv".
Jag börjar inse vilken jättegrej det är, som jag gör på egen hand.
Du ska veta, att om nåt skulle hända mig-
- så är du den enda, som jag vill ge henne till.
Jag vet att du kommer att älska henne som jag.
Som jag låter! Jag har fått en släng förlossningsdepression.
Jag älskar dig, syrran. Christine.
Kate...
Jag vill att du tar ledigt en vecka.
Det är inget förslag, utan en order.
Läget, Doc?
Låt mig presentera mig själv. Jag heter Wild E. Coyote, geni!
Hej, Zoe.
- Jag lagade nåt gott. - Jag är inte hungrig.
Okej.
Du vet väl att du kan skrivas ut på fredag?
Ja.
- Vi ska tala om vad som ska hända. - Kan jag få åka hem?
Tyvärr inte.
Varför inte?
Du skulle bli ensam där.
Din mamma bad mig ta hand om dig.
Du följer alltså med mig hem.
Du har köket till höger.
Vardagsrummet.
Mitt sovrum och badrummet.
Ditt sovrum.
Jag har haft Nelly sen jag var tre. Hon har en hel familj.
Zoe, maten är klar!
Okej!
Bon appétit!
Är allt som det ska?
Vad är det? Är du inte hungrig?
Får jag gå till mitt rum?
Visst.
Jag måste till restaurangen. Klarar du dig ensam en liten stund?
- Ja. - Ettan går till min mobil.
Och tvåan till restaurangen.
Det ligger i närheten, så jag kan vara hemma på studs.
- Går det bra? - Okej.
Jag är snart hemma.
Hej.
Han säger: " Se på stjärnorna, som darra av kärlek och hopp!"
- Hej, köksmästaren. - Det är ju du!
Snälla, berätta hemligheten med din saffransås.
Ursäkta?
Lyssna på det här!
"Måla stjärnorna, måla alla stjärnor!"
Ni är mina stråkar.
Han säger: "På morgonen vaknar jag."
"Det här är vår kärlek."
Alla! "Med vår kärlek."
Okej, då börjar vi jobba igen!
Vem tror du att du är?
Nicholas Palmer.
Och låt mig säga, världen vore ett mörkt och deprimerande ställe-
- utan din vaktel i tryffelsås.
Vi måste prata.
- Du kunde ha frågat mig. - Det var bråttom.
Nick blev ledig. Jag fick agera snabbt.
Jag behöver ingen dåre i köket!
Han är bara levnadsglad. Det kan behövas.
Levnadsglad? Skojar du? Han tror han är Pavarotti!
- God kväll. Har ni bokat bord? - Ja. Matthews.
Kan jag ta era ytterkläder?
Jag ska visa er till bordet. - Ursäkta.
Er kypare kommer strax.
Mitt enda krav var att jag fick välja mina medarbetare.
- Leah hade klarat sig i några dagar. - Leah kan knappt stå på benen!
Hon håller sig i skrevet och hackar. Ge honom en chans.
- Jag vet ingenting om honom. - Han var souschef på II Treviso.
Du tar hit en souschef från en italiensk krog, och jag går i terapi?
Peninsula ville ha honom som kökschef.
- Varför tog han det inte? - Han ville jobba med dig, sa han.
Zoe?
När man sitter i en taxi på Manhattan-
- blir man inte rädd hur snabbt de än kör.
Han kör fort och vårdslöst, men han är ju ett proffs.
Han har taxikörkort. Jag kan se det framför mig.
Jag vet inte vad som krävs för att få ett.
Allt som krävs är ett ansikte.
Det tycks vara deras stora merit.
Inga tomma skallar får köra taxi i denna stad.
Kate? Vakna!
Kate?
Skolan börjar nio.
Klockan är tjugo över åtta.
Kom, så klär vi på oss. Du är påklädd...
Ett ögonblick!
- Behöver du pennor eller papper? - Sånt brukar de ha.
Jag gjorde din lunch i går. Hoppas att du gillar anka!
Kom nu!
- Jag hittar inte min halsduk. - Kom. Du får inte vara sen första dan.
- Jag behöver min halsduk. - Ta en av mina. Vi hittar din sen.
Då letar vi fram den.
Här är den!
Den här?
- Den är det! - Bra.
Det var ju lätt.
Då går vi!
Din lunch!
Öppnar du?!
- Varför öppnade du inte? - Man ska inte öppna för främlingar.
Ja, det är ju smart.
- Hej, Sean. - Har du kaffe? Mitt tog slut.
Visst. Vi är lite sena, men... En sekund.
God morgon. Jag heter Sean. Jag bor där nere.
Du måste vara Kates systerdotter. Zoe, eller hur?
Mina ungar är i din ålder.
De kommer i helgen. Är du hemma?
- Här har du. - Tack.
Det fina kaffet.
Då så... Då går vi.
Tack för thainudlarna i går. Det var jättesnällt.
- Det måste vara här man går in. - Jag vet inte.
Då så... Kom!
Det ordnar sig.
Ms Armstrong? Jag är rektor Ellen Parker.
Du måste vara Zoe. Trevligt att träffas.
Då ska du få träffa din lärare.
Det måste finnas nån lämpligare.
Vad gör man med barn, särskilt ett som har mist sin mor?
Hur funkar deras hjärnor? Jag kan inte få Zoe att äta min mat.
- Ska jag tvinga henne? - Hon kanske saknar mammas mat.
Min syster lagade aldrig mat.
- Hon värmde den bara. - Just det.
Zoe kanske behöver nåt mer bekant, och inte så sofistikerat.
Vad åt du som barn?
- Det är inte samma sak. - Vad menar du?
Mamma lagade underbar mat, men det var bara jag som uppskattade det.
Tog din far över matlagningen när hon hade gått bort?
Nej. Han tog inte över nåt.
Vi hade tur om han kom hem till middan.
- Vem tog då hand om er två? - Måste vi prata om det här?
Som du vill.
Ungar älskar ju fiskpinnar.
- Fiskpinnar? - De är frusna, panerade och...
Jag vet vad fiskpinnar är.
Jag fattar bara inte att jag betalar för såna råd.
Fiskpinnar...
- Lärde du dig nåt intressant? - Nej.
- Nåt ointressant? - Nej.
- Och din lärare? - Skallig.
Det var ju intressant.
Fiskpinnar!
Jag tänkte på att jag vet så lite om dig.
Vi är ju släkt, men jag vet inte ens vilken din älsklingsfärg är.
- Röd. - Röd? Det visste jag inte.
Jag älskar rött. Det är en jättefin färg.
- Vilken är din favoritsiffra? - Du behöver inte göra det.
- Göra vad då? - Anstränga dig så mycket.
Jag kommer!
Hej, jag är Charlotte.
- Från byrån? - Väntar du på fler Charlotte?
Nej.
- Får jag komma in, eller? - Javisst! Kom in.
Ursäkta mig...
Jag behöver ingen barnvakt, sa jag ju.
Jag kan inte bara lämna dig ensam.
- Varför inte? Jag klarar mig. - Du barrikaderade ju dörren.
Jag tar betalt från när jag har kommit.
- Jag ser att du ska läsa för Zoe. - Min uppsats.
Snabbt muterande, dödliga virus. Ebola och såna saker.
Ha det så kul på jobbet.
22 Bleecker. Kan jag stå till tjänst?
Ett bord för fem? Ja, ni kan komma vid nio.
Jag vet.
Hur ska havsabborren förberedas?
Säg till dem att de hamnar i inflytelserika munnar.
- Tycker du inte om musik? - Det stör min personal.
Nick, du hade rätt. Pavarotti kryddar verkligen sex!
Kul att höra. Bocelli är också bra, men bara för engångsligg.
Pronto! Mat, mage - nu!
Tackar, tackar.
Jag plus baby är lika med extra stor portion!
- Bernadette... Bernadette! - Det räcker.
David, Victor. Bara män.
- Det ska jag nog klara. - Lycka till.
John...
- Köksmästaren? - Nej, tack.
Underbart gott!
Bara en mätt kock kan bedöma mat. Hunger får allt att smaka bra.
Jag äter aldrig på eftermiddan.
Min mormor viskade det här receptet i mitt öra på sin dödsbädd.
Hon tog hit det från Italien och jag lagade det bara till dig.
- Nöjd? - Mycket nöjd.
- Bor inte din mormor i Miami? - Ja, du vet...
Vi trodde inte att hon skulle klara sig. Det var ett mirakel.
Det var ett mirakel!
Du tar de rätterna, jag tar dessa, så är vi inte i vägen för varandra.
Din halva är större än min.
Jag har viktiga rätter.
Jag har kött, jag har fisk, kanin...
Showtime, gott folk!
Bord 15, två terriner, en sjötunga och två lamm!
Bord sju, carpaccio.
- Har du kryddat den rätt? - Ja, köksmästaren.
Det duger.
Okej, vad höll jag på med?
- Var är mitt lamm? - Jag skivar det.
Ursäkta mig... Du får tillbaka den strax.
- Får jag fråga en sak? - Har jag nåt val?
Var lärde du dig laga så god mat?
- Av min mor. - Är det sant?
Jag trodde att du studerade för Alain Passard på L'Arpège.
Ja, men mamma var bättre och kastade inga tallrikar på mig.
Jag behöver mer rum!
- Varför är du så arg på mig? - Det är jag inte.
- Du är jättearg. - Det här är mitt kök.
Jag har slitit för det här, och du ska inte ta ifrån mig det.
- Varför skulle jag vilja göra det? - Vad är du annars ute efter?
Du behandlar mig som en hund, men jag är för fan en människa!
- Förlåt. Jag har en provspelning. - Ursäktar du?
Jag kan få jobb precis var jag vill.
Men det är en ära att få laga mat med dig.
Fast jag vill helst känna mig välkommen.
Vill du att jag ska sluta är det bara att säga till.
Vad är det som pågår här inne?
Nå?
- Vart ska du? - Du får ta och hitta nån annan.
- Vad har du gjort? - Ingenting.
- Snälla Nick, vi behöver dig! - Jag vill höra henne säga det.
- Det är min restaurang. - Må så vara, men köket är hennes.
Utan henne...
...är allt det här bara varm metall och smutsig disk.
Hon bestämmer.
Kate!
Du ger mig inget val.
- Vill du att jag ska stanna? - Sa jag inte det?
Det hörde jag inte.
Jag vill att du stannar.
Gärna. Äntligen ber du mig.
Du brinner.
Jag vet att ni är rädda, men jag är här.
Blir ni jätterädda, kan ni väcka mig, så håller jag er i handen.
Särskilt du, Louie, för du är minst.
Zoe?
Hej.
- När gick Charlotte? - Jag vet inte. För ett tag sen.
Det ser så mysigt ut där inne.
Jag har en idé.
Vad sägs om att du följer med till restaurangen i morgon?
God natt.
Säg inget.
Jag har testat allt. Vad jag än gör, så äter hon det inte.
- Testa vanlig mat, som barn äter. - Har du pratat med min terapeut?
Två foie gras, en tartar, två bisque och en getost.
Lukta.
Basilico.
Kate... Dina största fans vill absolut träffa dig.
Leah, gör du klar ankan? Jag måste ta rast.
Jag behöver en terrin, två bisque och en langust, tack.
Gott!
De börjar bli otåliga vid bord 12.
Håll den här.
En anka, en havsabborre och en sufflé, tack.
Spara lite till mig!
I antikens Rom tuggade killar basilika inför skolbalen mot dålig andedräkt.
Det är sant.
De hade inga skolbaler i antikens Rom.
Inte? Är du säker?
Det trodde jag.
- Vi ses i morgon. - Tack, Leah.
- God natt. - God natt.
Vart ska du?
- Hej, Bob. - Hej, Kate. Hur är det?
- Vad har du? - Alldeles nyfångad blåfisk.
- Där har jag små mollusker. - Och där bakom?
- Coloradosnapper. - Få se...
Otroligt färska. Titta bara.
God morgon. 4 grader, och soligt klockan 9 denna tisdag, 28 februari.
Zoe? Zoe!
Vakna! Du kommer för sent. Här är stövlarna. Sätt fart!
Säg bara att det var mitt fel.
Mina damer har tur i dag. En ny leverans.
De kommer från flera platser: Modena, Montferrato, Bologna.
- Lukta. Svart tryffel från Parma. - Inte illa.
- Vad har du i vitt? - Min bästa produkt.
Mycket, mycket svåra att hitta så här års.
- Var får du tag på dem? - Jag avslöjar aldrig mina källor.
- Hur mycket? - 2200 dollar halvkilot.
- De är från Alba. - Nej, nej. Jag tror att vattnet gick.
- Va? Du skojar. - Nej.
- Å, herregud... Går det bra? - Jag vet inte.
- Ring larmcentralen. - Ingen polis!
Inte polisen. En ambulans. Hon ska föda.
Å, herregud! Håll dig bara lugn.
Gravid kvinna. 22 Bleecker Street.
Vattnet har gått. 22 Bleecker, i hörnet av Charles.
Tack.
Andas.
Andas!
Precis till vänster. Ser du trappan? Här är det. Stanna! Vänta här.
Zoe...
- Förlåt. Det är inte som du tror. - Du glömde bort mig.
- Jag fick ta Leah till BB. - Men du glömde mig.
Okej. Jag glömde dig.
Och jag är hemskt ledsen.
Kom, Zoe. Nu åker vi hem.
Kom nu. Det är ju iskallt.
Nu kommer du!
Förlåt, Zoe. Jag sumpade det totalt.
Jag vet att jag gör allt fel.
Men jag gör mitt bästa. Okej?
Tänk ut nåt jag kan göra för att gottgöra dig.
- Som en önskan, menar du? - Just det.
Du får önska dig nåt, så försöker jag ordna det.
Och i gengäld... så förlåter du mig.
- Får jag spara det till senare? - Visst.
Kate...
Du gör inte allt fel.
Väldigt dyra.
Här... Hur många är det kvar?
- Kate? - Ja.
- Du jobbar väl inte i morgon? - Nej.
Nick jobbar väl inte heller i morgon?
Vi har stängt på söndagar. Varför undrar du?
- Varför vill du det? - Det är vad jag önskar mig.
- Det var Zoes idé. Inte min. - Hur kunde jag veta det?
- Hon föredrar italienskt. - Ditt kök eller mitt?
- Varför inte här? - Mitt.
- Mitt kök är fullt utrustat. - Perfekt. Tolv? Jag handlar.
- Fryser du inte? - Han är sen.
Karlar!
- Jag kommer! - Hallå?
- Hjälp! - Jag kommer!
- Hejsan! - Behöver du hjälp?
- Den här vägen. - God dag, köksmästaren.
Godsakerna! Var är köket?
Förklädet, souschefen.
- Har du en gjutjärnspanna? - Självklart har jag det.
Bra.
Nej, nej... Rör inte min Tupperware.
I kväll lagar Zoe och jag maten, och bara Zoe och jag.
- Jag kan hjälpa till. - Det är vad jag har önskat mig.
I kväll lagar vi pizza!
Pizzaplåtarna, souschefen.
Mjöl och ägg, och sen rullar vi lite deg.
Tryck ner fingrarna.
Rund och fin... När man är klar, gör man så här.
Det lärde han mig först. Båda händer. Det måste man kunna.
Sen måste man sjunga på italienska.
Man drämmer ner den.
Kom ihåg vad jag sa. Du klarar det.
Kate, vi är klara!
Inga skor.
Blunda och följ med mig.
- Vad är hemligheten? - Det får du se.
Tjuvkika inte.
Nästan framme.
Okej, nu kan du titta. Fint, va?!
- Vi ska tydligen inte äta vid bordet. - Vi har inget. Vi är på safari.
- Ni glömde tallrikar. - Sätt dig. De behövs inte.
Smutsiga tallrikar lockar stora katter.
Och dem vill vi ju inte ha hit.
Vem gjorde pizzan?
- Jag, jag, jag! - Jaså?
En vampyr! En jättesköldpadda?
Lejonkungen!
- Jag ska lägga henne. - Det gör jag.
Tack.
Var gick du i kockskola?
- Jag satt i mormors knä... - Just det. I Miami, va?
I Pittsburgh, faktiskt. Pappa var stålverksarbetare.
- Men du gick väl i kockskola? - Skojar du? Sånt var för tjejer.
Efter high school luffade jag i Italien.
Jag är skyldig Sophia hela min karriär.
Min första kärlek. En äldre kvinna. Nitton år.
Hennes far hade en trattoria i Toscana. Han lärde mig precis allt.
Sophia sa att vi bara var vänner, så jag fick jobb i hans kök.
Jag blev vansinnigt förälskad i mat. Italiensk mat.
- I allt italienskt, faktiskt. - Vad hände med Sophia?
Hennes far kom på oss och gav mig sparken.
- Så synd. - Men det öppnade många dörrar.
De följande åren jobbade jag på Milanos bästa krogar.
Varför har du inget eget kök?
Jag... vet inte.
Jag väntar på rätt erbjudande.
Vad hade du önskat dig?
Det här.
- Den är färsk. - Jag är ingen efterrättsperson.
Du har inte smakat min tiramisu.
Jag är kanske en efterrättsperson.
På italienska, så betyder tiramisu "mat för gudar".
Det gör det inte alls.
Det borde det göra.
Du har lite... grädde där.
Jag ska gå.
Du lutar dig mot min halsduk.
Jaha...
God natt.
Han är så... oförutsägbar.
- På vilket sätt? - Alla sätt.
Han gör aldrig rätt sak vid rätt tid. Han...
- Kate... Livet är oförutsägbart. - Inte i mitt kök.
- Du kan säkert förhindra det värsta. - Det värsta?
Att han står ut med dig nån längre tid.
Är det en ny sorts terapi? Förolämpa klienten?
Bara hos de bästa terapeuter.
Då ses vi efter skolan. Ha en bra dag.
- Hej, Kate. - Vi kom i tid!
- Har du tid en stund? - Visst.
Jag pratade med Zoes lärare. Hon sover på lektionerna. Mycket.
Vet du vad hon förklarade det med?
Hennes sena arbetstider.
Hon säger att hon jobbar på din krog för att betala mat och logi.
Om jag trodde att Zoe jobbade på en restaurang-
- blev jag tvungen att kontakta barnavårdsnämnden.
Det behövs inte.
Det är bäst för alla när barn tas om hand av släktingar.
Jag vill inte att Zoe hamnar i en fosterfamilj.
Du tar säkert itu med det så att det inte behöver gå så långt.
Jag håller ett öga på Zoe, så talas vi snart vid igen.
Sen ringde mr Daniels mobil.
Han svarade och pratade hela lektionen. Det var så kul.
Vi måste prata om en sak.
Du får inte följa med till jobbet mer.
- Varför inte? - Jag är rädd att de tar dig ifrån mig.
- Jag trivs ju på restaurangen. - Jag vet.
Men en liten flicka ska inte vara uppe så sent.
- Du vill inte ha mig där. - Det är inte sant.
Du behöver bara sova ordentligt. Förstår du?
- Du vill ju inte hamna i fosterhem. - Än sen?!
Du vill ändå inte ha mig!
Zoe?
Zoe!
Zoe, sluta! Sluta!
Släpp mig, släpp mig!
Jag vill ha min mamma. Inte dig!
Zoe?
- Får jag komma in? - Nej.
- Snälla Zoe... Jag är ledsen. - Gå härifrån.
- Hej, killar. Är er pappa här? - Pappa!
Hej.
- Hur mår du? - Bra. Får jag be dig om en tjänst?
Jag måste till jobbet och Zoe och jag har bråkat lite.
- Vill hon komma ner? - Kan du titta till henne?
Inga problem. - Gå in, killar.
- Har du en nyckel? - Visst.
- Tack. - Hur mår du?
- Allt är så nytt. - Jag har en idé.
Ring Anna. Hon är fantastisk, räddade mig efter skilsmässan.
Hon kan säkert passa Zoe åt dig.
- Tack. - Det är lugnt.
Ska ni spela för Irland, får ni skärpa er.
"Ms Armstrong introducerar tryfflar i en endivesallad" -
- " till en ångkokt och makalöst silkeslen hälleflundrafilé."
"Allt framhävs av såsens sköna aria." Är du kock eller kompositör?
"Hennes berömda vaktel med tryfflar visar" -
- " att souschefen kompletterar hennes stil."
- Står det verkligen så? - Jag kollar bara att du lyssnar.
- Du verkar behöva en drink. - Jag dricker aldrig på jobbet.
- Vad är det mer du aldrig gör? - Vad menar du?
Du äter aldrig efterrätt, du dricker aldrig på jobbet.
Jag hoppas att du aldrig dejtar killar som sjunger opera.
Jag dejtar aldrig killar som sjunger opera.
Jag har den!
Kan du den här, då?
Vilka är de tre... tre hemligheterna med det franska köket?
Det där vet ju alla.
Jaså? Vad är det då, viktigpetter?
Smör, smör... och smör.
Duktigt!
Du behöver inte. Jag är ju inte full eller så.
Sean... Hej!
Det här är Sean, som bor där nere. - Detta är Nick. Vi lagar mat ihop.
- Hej. - Du bor tydligen inte i huset.
- Hur mår Zoe? - Sover tungt. En jättefin unge.
- Trevlig kväll. - Tack, Sean.
Han är så gullig. Han höll ett öga på Zoe.
En sån gullig kille. Bättre granne kan man inte få.
Han är alltid så...
Riktigt grann...
Ta en värktablett.
Ja.
Dags att gå upp, sötnos.
Jag vill inte gå till skolan i dag.
Gissa!
Jag vill inte gå till jobbet.
Menar du det?
I dag är det din och min dag.
"Till gänget på 22 Bleecker, detta är min lilla hors d'oeuvre."
- Visa korten. - Emma Jillian...
"3285 gram."
Hon längtar efter er. "Puss och kram, Leah."
Kate är sen.
Hon bad om lite ledigt. Det var nåt privat som dök upp.
Ett, två, tre - sex. Ja, Park Place! Och med ett hotell...
- 1500 dollar. - Det har jag inte!
Inteckna, raring. Inteckna. Kom igen! Jag älskar Monopol.
Tack ska du ha. Vad behöver jag nu?
Jag behöver en nia. Gratis parkering.
Då gäller det...
Nej! Det är inte rättvist!
Jag är rik, jag är rik.
Jag är rik!
Vet du vad det betyder?
- Vad då? - Krig!
Akta dig! Är du rädd för en liten kudde?
Min entrecote? Jag behöver två havsabborrar.
Pancetta, getost, ostron, bifftartar, grillad entrecote. - När är den klar?
Snabba er!
Jag behövde sufflén för fem minuter sen.
Vi serverade 110 kuvert i dag. Allt gick strålande.
Du bemästrar menyn.
Du har präglat rätterna, och det har stamkunderna märkt.
Vad sägs om att bli kvar permanent?
Det vill jag gärna. Om det går bra för Kate.
- Vem är det? - Vet du vad klockan är?
- Va? - Det är hemskt sent.
Köket var väldigt annorlunda utan dig i kväll.
Ni klarade er nog bra utan mig.
- Det var rena helvetet. - Så ska det låta.
Konjak.
Vitt vin.
Selleri.
Purjolök, schalottenlök.
Och vitlök.
Jag känner tryffel.
- Jag hade inte... tänkt... - Tänk inte.
Pannkaksdags!
Pannkaksdags.
Var är min souschef?
- Pannkakor? - Vill du hjälpa mig?
Vänd på den.
Snyggt! Du borde öppna egen krog. Kalla den Zoe's.
- Nick & Zoe's. - Jag pressade faktiskt apelsinjuicen.
Nick & Kate & Zoe's.
Det låter fint!
- Inte inför Zoe. - Zoe, jag tänker kyssa din moster.
Vad pinsamt!
- Hur ska vi kunna jobba ihop nu? - Vi gör som förr.
Du säger åt mig vad jag ska göra, men sen gör jag ändå som jag vill.
Jag vill visa er en sak. Fort!
Ursäkta mig. Har ni några kaffirlimeblad?
Där borta. Rör ni, köper ni!
- Vad ska du med dem till? - Vänta bara.
- Här är de. En till dig... - Det luktar gott.
Gillar du det? - En till dig.
Jag känner igen lukten.
Din saffransås.
Inga hemligheter längre.
- Rör ni! - Ja, jag köper.
- Du köper. - Två dollar.
Som dagens förrätt, erbjuder vi en frigående Hudson Valley-anka-
- på en puré av gul pumpa-
- som serveras med squash och blodapelsin i en pastejform.
Allt avslutas med en svampsås av olika vildsvampsorter.
- Från... - Frankrikes konjaksregion.
- Vad tycks? - Vad är det?
Nick kom på idén att skicka minidesserter i en ask till gästerna.
Det är ju solklart.
Solklart.
- Jag älskar vinerna du föreslog. - Det får du diskutera med Kate...
Berätta om sparrisrätten.
Vi serverar även...
...som en extra sidorätt... egentligen som förrätt-
- sparris med cippolinilök, och skivad kinesisk rädisa.
Bord fem kommer om två sekunder, köksmästaren.
Nick, paret vid bord åtta vill hälsa. De dreglar över havsabborren.
- Kate ansvarar för all mat. - Hon avskyr att lämna köket.
Intressant. Vad mer vet du om henne?
Jag lägger mig inte i det. Strunt samma vem som går.
Men om du gör det, försök att inte knivhugga nån som klagar.
Titta inte på mig.
Du, jag, där inne - nu.
Vad handlar det här om?
Plötsligt är det " Nick, vinet. Nick, kunderna. Nick, askarna..."
Hon erbjöd mig ditt jobb.
Va?
Varför sa du inget?
Det kan inte vara sant...
Jag visste väl att jag inte kunde lita på dig!
Du har aldrig kunnat lita på nån.
Varför? När sånt här händer?
Varför vågar du inte driva eget kök i stället för att ta över mitt?
- Är det vad du tror? - Just det.
Vet du vad, Kate?
Det är okej att släppa in folk ibland.
- Det kanske du lär dig en vacker dag. - Det här stället är hela mitt liv.
- Det är jag. - Nej, det är det inte.
Det är bara en liten del.
- Anna, det är jag. - Hejsan.
- Hur gick det? - Bra, tror jag. Vi spelade Monopol.
- Vem vann? - Hon.
Tack så mycket, Anna.
Mejllåda ett: Du har ett nytt meddelande.
Måndag, klockan 23.54.
Och bara så att du vet... så tackade jag nej.
Slut på meddelanden.
Och bara så att du vet... så tackade jag nej.
Kate...
Är du vaken än?
Var är Nick?
Han gick hem efter jobbet.
Sov nu. Det är sent.
Kate?
Du kan sova med Louie, om du vill.
Å, älskling, det är snällt av dig, men han behöver dig.
Natti, natti.
God natt.
Du hade ingen rätt att köra ut honom. Det är min krog.
- Det har jag förstått. - Du får hitta en ersättare.
Du behövde ingen hjälp senast.
- Kate! - Jag hittar nån.
Ett intyg, menar du? Nåt sånt har jag inte.
Folk kör ju omkring på gatorna utan körkort, så jag menar...
Min specialitet är kött.
Jag lagar jämt kött. Korv, biff, rostbiff...
Mina vietnamesiska fläskkotletter med saffransmos och limesparris.
Jag samsas lätt med folk. Jag är otroligt social.
Jag... är social.
Jag är en lagspelare, om jag får leda.
Det blev ett missförstånd mellan mig och kökschefen...
...restaurangchefen och ägarna.
Att få sparken låter så drastiskt.
Jag tycker att vi gick skilda vägar i samförstånd.
Varför hälsar inte Nick på längre?
Vi... bråkade lite grann.
- Om vad då? - Bara dumma vuxensaker.
Varför vill du inte berätta?
- Det är inte... - Kommer han tillbaka?
Nej, älskling.
Zoe...
TILL ZOE - KRAM, MAMMA
Är du vaken, Zoe?
Jag är klar!
Äter du frukost?
Zoe!
Nick, det är jag. Har du Zoe där?
Hon var borta när jag vaknade.
Jag är där. De har inte sett henne.
Jag berättade om oss i går, och hon blev ledsen...
Herregud!
- Vad sa polisen? - De kollar buss- och tågstationer.
Hon är ett barn, så hon väljer nog ett bekant ställe.
Skolan eller restaurangen.
Kate, det ordnar sig. Vi hittar henne.
Vi kollar om hon har gått hem.
Hon lämnade kanske en lapp.
Hon är inte här.
Tog hon ryggsäcken?
- Om hon inte packade... - Hon tog inte med Louie.
Inte skulle hon väl rymma utan Louie?
Jag svek henne. Jag har förstört allt.
- Vi hittar henne. Jag lovar. - Hon behöver sin mamma.
Jag vet var hon kan vara.
- Där är hon. - Tack och lov!
Hur är det med dig, Zoe?
Gör aldrig om det. Jag var så rädd att du hade råkat ut för nåt.
Vad är det, älskling?
Jag är rädd att glömma henne.
Vi glömmer henne aldrig. Det lovar jag dig.
Aldrig nånsin.
Vi kan gå hit precis när du vill.
- Du följer väl med in, Nick? - Inte i dag, stumpan.
- Är ni fortfarande ovänner? - Nej.
Vi ses där uppe.
Du...
- Förlåt, Nick... - Jag vill faktiskt tacka dig.
Jag tänkte mycket på det du sa-
- om att jag inte vågade satsa, och du hade rätt.
Och därför...
...tog jag ett jobb... i San Francisco.
Köksmästare på en ny restaurang.
Så roligt!
Jag hade inte kunnat göra det utan dig.
Köksmästare.
Han bad inte att få den kremerad, utan blodig.
Den är ju blodig. Blodigare än så, och den drar härifrån i en taxi.
Reklamfolk med stora plånböcker. Inga raseriutbrott. Stek upp en ny.
- Okej, en blodig stek! - Det ska bli.
Var är sexans lamm? - Hur går det med vaktlarna?
Klart att hämta! Terrin, carpaccio.
Svinet vid sjuan igen. Han undrar om du har sett en blodig biff.
- Duger den? - Är du galen?!
Ja, därför går jag i terapi.
- Ni ska få en ny duk. - Nej, det ordnar jag.
Tjusigt!
Det var skönt!
Jag ville bara ha en biff!
Om det ändå fanns en livets kokbok med recept för hur man ska göra.
Jag vet vad du tänker säga. "Hur ska vi annars lära oss?"
Nej, det tänkte jag faktiskt inte säga.
- Vill du gissa igen? - Nej, säg, du.
Jag tänkte säga: "Du vet det bättre än nån annan."
"Det är ens egna recept, som är de bästa."
Ett ögonblick!
Det finns en annan sak jag aldrig gör.
- Vad då? - Jag går aldrig hem till en man...
...matar honom med saffransås...
...och ber honom att inte åka till San Francisco.
Gör du aldrig det? Det var ju synd.
- Du bryner dem väl först? - Ja, köksmästaren.
Glöm inte att reducera såsen lite.
Nu överskrider du gränsen. Jo, du. Din sked ligger på mitt revir.
Din reducering är faktiskt lite tunn.
Ska du säga. Din sabayonne har klimpar.
Du är galen.
- Den är perfekt. - Det avgör jag.
Ja, den är perfekt.
Pannkakor.
Det räcker!